2016.04.08. (10. nap) 07:12 ÚJRATÖLTVE (9 nap zafír nélkül)
Megint a rosszemlékű vasbányához megyek. Ez lesz a harmadik nap, amit rászánok. Ha még emlékeztek, a második napon hiába kerestem a bányát, a harmadik napon megtaláltam, de a kutatás eredménytelen volt, pontosabban egy szem aranyacskát és sok opáltöredéket adott. Miért megyek vissza? Emlékeztetőül. Csak a harmadik nap végén tudtam meg, hogy a lejjebb eső beomlás i…s bányabejárat volt hajdanán, vagyis – ahogy a rögtönzött térképen jelöltem is – a két bányabejáró közötti szakaszon kerestem zafírt. Ugyanakkor nem tudhatom, melyik bejáró meddőhányójáról mosódik a patakba. Meglehet, hogy a felsőből, de az sem kizárt, hogy csak az alsóból.
Utóbbi esetben érthető, ha nem találtam semmit. Másrészt igen kevés anyagot mostam át, amikor ott jártam. Harmadrészt a környék más zafír-lelőhelyeit alaposan átnéztem, eredménytelenül. További lelőhely csak innen igen messze van, itt viszont legalább van bázisom. A tegnap előtti grántmosás során sokat tanultam. Rájöttem, hogyan érdemes keresni – leginkább ott, ahol visszaforgók keletkeznek. A bánya alatti patak olyan kicsi, hogy visszaforgók alig-alig akadnak rajta, viszont hordalékkúpok igen. A patakmedrek szerkezete háromféle. Ezt is lerajzoltam, a könnyebb érthetőség kedvéért. Ma az a fontos, hogy a két bánya alatti szakaszon olyan helyet találjak – nem túl messze tőlük -, ahol a nyomok alapján áradáskor visszaforog a víz vagy hordalékkúp van (mint a korábban már többször említett, opálban gazdag részen), és ahol a mederszerkezet a kettesnek megfelelő. A mosásra alkalmas rész a mederben természetesen a finom hordalék (apróköves, homokos rész).
Ma bőven kapok vizet. Alulról, felülről. Lóg az eső lába, az én lábam meg egész nap a patakban lesz. A fotózást ma minimálisra veszem, videóval is csak az ásást-mosást rögzítem (egyre inkább értem, hogy az aranyásó, miért aranyÁSÓ, és miért nem aranyMOSÓ). A forrásaim szerint 30 kg üledék átmosása során találtak 4-5 szem, értékelhető méretű aranyat. A mai cél 100-150 kiló hordalék átvizsgálása.
A tegnapról. Végül úgy döntöttem, nem megyek horgászni, nem kockáztatom, hogy a vasbánya-túra előtt szétázzak. Ennem viszont kellett. Erre kidolgoztam két fantasztikus receptet.
KOCKALEVES: Végy egy tányér forró vizet, és oldj fel benne egy leveskockát. Kész is. Forró és finom. Puritán, elegáns, gyors. Ne rontsd el tésztával, zöldséggel vagy urambocsá hússal. A lényeg, hogy forrón edd!
KOCKALEVES ÍNYENCEKNEK: Végy egy tányér forró vizet, oldj fel benne egy leveskockát, és hintsd meg szárított petrezselyemmel. Ez a verzió megadja azt az illúziót is, hogy van a levesben valami.
A legjobbakat mindenkinek: Centauri
Facebook hozzászólások
19:54 ARANY ÉS REKORD GRÁNÁTOK
Egész nap a vasbánya alatt mostam. Lassan rutinosan keresem a helyeket, kezdem érteni, hogyan működnek a patakok. Amikor először jártam ott, egy aprócska aranyszemnél többet nem találtam, gránátból is csak törmeléket. Ezúttal már tudtam mit keresek. Nagy követ, ami mögött visszaforgó alakul ki. Meg is lett, és az árnyékában gazdag lelőhely. Ott ültem, lapátoltam, mostam, …míg csak láttam. Rekord nagy és nagyon változatos gránátokat mostam ki, és szép opálokat (megvan az első akkora és olyan darab, amiből opálpoharat készíthetek). Mikor elértem a kissé homokos rétegeket, egész szépen találtam aranyat, legalábbis az előző napokhoz képest. Láttam baglyot, virágzik már a kökény, az erdő kizöldült, mióta idejöttem, az időjárás is kegyes volt, mindössze egyszer kellett rövid időre elővenni az esőkabátot, szóval minden szép és jó, csak az a fránya zafír is meglenne! Sok tanulsága van a mai napnak, de mivel ma még csak vizet ittam és reggel egy teát, égető szükségem van egy „kockalevesre”, az legalább forró. Később még talán jövök anyagokkal, ha ki nem dőlök. Visszatértem a bázisra, és mivel ma sem lett meg a zafír, talán muszáj lesz áttelepülni a hegység túloldalára. A legjobbakat! Cen’
A képekhez még annyit. A nagy kő előtti terület is köves volt, csak időközben kipakoltam a medret, végül már térd fölé érő víz állt benne.
Facebook hozzászólások
Utólag elmondható, hogy ez a hely adta a legnagyobb gránátokat. És bár a mosás végefelé már attól tartottam, ogy egyszerűen meg sem látom az apró zafírt, ma már tudom: megláttam volna. Egyszerűen nem volt szerencsém.