Társ vagy vetélytárs? – A lepkész meg a zöld levelibéka
![](https://pd.w.org/2022/01/2661f82cd1ba9172.16386413.jpg)
kert & vadon
![](https://centauriweb.hu/wp-content/uploads/2023/01/cropped-cropped-cen_logo_circle.png)
Annyi mesélnivaló van, s oly kevés az idő, annyira rövid a tavasz, és oly rövid a nyár, az év és az élet, nehéz rendet rakni, tempót tartani ott, ahol minden egyformán lelkes és fontos…
Páran talán észlelitek, hogy a legutóbbi, a birtok flórájáról és faunájáról szóló poszttal elindítottuk a fajszámlálót ITT. Akkor 737 fajnál tartottunk,
de ez a szám dinamikusan növekszik, és most – 2024.004.12-én hajnalban – 852 fajnál áll (de ha bírom, akkor reggelig néhány új lepkefajt még felviszek, így akár elérheti a 860-at is).
Szóval láthatjátok, hogy minden nap egy kicsit feljebb pörren a fajszámláló. Biztatón, sőt: eszement tempóban haladunk arra, hogy a természetvédelmi területünkön regisztrált, bizonyított és fotózott (videózott) növény- és állatfajok száma elérje és meghaladja a kerek 1000-et!
Főként az éjjeli lepkészet hozza most az új fajokat,
s nemcsak lepkéket, hanem rovarfajokat is.
Itt ki kell emelni, hogy annyira segítőkész csoportra még sehol sem találtunk a világháló darknetet idéző pokoli bugyraiban, mint amilyenek a lepkészek (ebben a csoportban ITT). A madarász társadalom lazán példát vehetne onnan. E lepkész csoport nélkül jóval nehezebb volna a dolgunk, és eredményességünk nem csekély részben nekik köszönhető.
![](https://centauriweb.hu/wp-content/uploads/2024/04/szender-piros-1-1024x773.jpg)
De nemcsak új rovarfajok, új lepkefajok, új lepkészek szegélyezik az utat, míg haladunk az 1000 regisztrált faj felé, hanem időnként békák is.
Ritkán találunk rá a zöld levelibékákra a birtokon, bár épp ez a tavasz és a Rana projekt hozta úgy, hogy rábukkantunk a levelibékák szaporodóhelyére is, ahol fotóztunk és filmeztünk is, és amiről részletes beszámolót hoztunk ITT.
De egy zöld levelibéka
nemrégiben rátalált a Nagykarámon felállított lepkész installációra, ahol éjjel speciális izzókkal csaljuk a közelünkbe, fotózásra és határozásra az éjjeli lepkéket – és persze még milliónyi rovart. A kis béka rájött, hogy a vászon alatt jóval nagyobb a rovarbőség, mint a Nagykarámon bárhol, ezért beült a kifeszített lepedő alá, a svédasztal végébe, a kék vászonra, és ott vadászgatott a „reflektorfényben”, mint egy kivilágított stadionban egész éjjel.
Joggal mondhatta: Álljunk meg, hisz itt van már a Kánaán…
![](https://centauriweb.hu/wp-content/uploads/2024/04/husvet-2-1-1024x623.jpg)
![](https://centauriweb.hu/wp-content/uploads/2024/04/zs-2024.04.08.-8495-1024x673.jpg)
Cseppet sem zavarta,
hogy én közben teszek-veszek, leguggolok, lehasalok, villog a vaku, néha a fejétől centiméterekre. Néha kicsit elfordult, mintha csak mérsékelt rosszallását fejezné ki, amiért megzavarom fejedelmi és úri lakomájában, amiért belerongyolok időnként mennyei Kánaánjába, de még arra sem vette a fáradtságot, hogy kevésbé feltűnő helyre vonuljon vagy elküldjön száraz bőrű egyéltű anyámba.
Ha egy-egy ígéretesebb lepke bukkant fel aznap este, jócskán iparkodtam a fotóval, nehogy a lepke a béka közelébe repüljön, és mielőtt elkészülne egy új fajról a bizonyító fotó, elnyelje az új tudományos eredményt a boldogság forrásában elmerülő leleményes levelibéka torka.
![](https://centauriweb.hu/wp-content/uploads/2024/04/harsfaszender-es-apaca-puposszovo-1024x768.jpg)
Ugyanakkor érdekes,
hogy egyszer sem zsákmányolt, amíg ott voltam. A szeme nagyokat guvadt, főként, amikor egy fenyőszender vagy tavaszibagoly szinte az orrát verte, de amíg ott voltam, vadászni nem mert.
Úgy tűnik, a levelibéka szerint a boldogság magánügy, nem tartozik rám, nem tartozik másokra, amint az sem, hogy miért üldögél kitartóan egészen hajnalig éjjeli lepkék gyűrűjében. Ehhez senkinek semmi köze. Úgy tűnik, a levelibéka annyira szemérmes, annyira bigott, hogy az evést is csak a négy fal között csinálja.
Viszont egy idő után
egyre kerekebb lett, és néha el-eltűnt egy-egy kövér szender a színről.
![](https://centauriweb.hu/wp-content/uploads/2024/04/zs-2024.04.08.-54455-1024x659.jpg)
A megvilágított vásznat óránként ellenőrzöm.
Addig fényképezek, míg csak új fajt találok, aztán bejövök a házba, letöltöm a képeket, ritkán meg is szerkesztem és leválogatom azon nyomban, de egy-egy mozgalmasabb repülés alatt pár perc alatt készül annyi fotó annyi fajról, amit egy óra alatt feldolgozni sem lehet, így a következő ellenőrzésig csak ritkán kerül feldolgozásra a legfrissebb képanyag.
De bármi van is, körülbelül egy óra múltán visszaballagok a Nagykarámra.
Az ilyen szünetek után láttam, hogy a kis béka egy kicsit mindig kerekebb, míg végül hajnalra egy varangy „öntelt” kerekdedségét és renyheségét vette fel – nem mintha a kiindulópont a slim fit lett volna.
![](https://centauriweb.hu/wp-content/uploads/2024/04/harsfaszender-es-piros-szender-2024.04.09-966x1024.jpg)
Mivel a szenderek viszonylag hamar megülnek, s órákkal később is a vásznon vannak, ha egy órával később nem találunk meg bizonyos szendereket, két lehetőséggel számolhatunk:
- Mégis elrepültek a vaksötét és kalandos éjszakába…
- Vagy befogta őket a kis béka keresője…
Igaz, sokszor a kis leveli útban volt, szó szerint láb alatt, baromira kellett ügyelnem, nehogy apró őkegyelmességére ráhágjak, de összességében szórakoztató volt a jelenléte, és még inkább mozgalmasabbá tette a nyárias éjjelt, amelyben amúgy is bagoly szólt. Sajnos csak egyetlen éjszakán élvezhettük egymás társaságát.
Másnapra egy sün
fedezte fel magának a lámpázás területét, és bár nem találtam rá adatot, hogy a sün békát is enne, de gyakran eszik apróállatokat, gyíkokat is például, meg csigákat, így sajnos nem zárhatjuk ki, hogy levelibéka barátunk veszte az lett, hogy a szokottnál gazdagabb táplálékforrást más is felfedezte, jelesül sün barátunk.
![](https://centauriweb.hu/wp-content/uploads/2024/04/zs-2024.04.08.-aeluloa-1024x742.jpg)
Hozzászólásokhoz gördülj a kapcsolódók alá!
![](https://centauriweb.hu/wp-content/uploads/2023/10/adomany-8-683x1024.jpg)
Kedves olvasó,
ha nem vagy még támogató, lépj be a Klubba ITT. Csupán havi két kiló kenyér áráért elérsz minden támogatói tartalmat. Alkalmi támogatásra Paypalon keresztül van lehetőség (kattints a kis gombra!).
Ha egyik mód sem megfelelő, de szeretnéd támogatni a Cenwebet és a rezervátumot, akkor keress minket mailben a centauri16@gmail.com címen. Segítségedet előre is köszönjük!
még több “Kert és vadon”
Piros szendert még sosem láttam- könyvben sem, micsoda színe van ! Édes a zöld leveli béka, remélem elhúzott a ” nedves bőrű kétéltű anyjába”- micsoda Dan-s megfogalmazás az ellentetje is :-)))). Jó kezdés a mai napra ez a bájos történet, azért nem semmi óránként csekkolni éjszaka a lepkebárt.
Viszont nagyon fontos dolgokat tudunk meg a birtokról és a környékről. Ez az év meghatározza a birtok jövőjét – még mindig úgy érzem, és ezért megéri 🙂 Örülök, ha jó kezdés ez mára 🙂
Csodás, és micsoda remek fotók! Bízom benne, hogy pici békánk elgurult aludni🐸💚
Elképesztő az éjszakai műszakod és micsoda (lepke)fajgazdagság!
Szép álmokat, Cen’ !🤗
A számláló nemcsak elérte, hanem már túl is lépte a 860-at: ma reggel 6:58-kor 863-on áll! 🙂
Nekem is volt egy esetem egy levelibékával. (Talán már írtam is valahol.) Láttam már többször azelőtt is, de kézben még nem fogtam.
A temetőben rendezgettem egy sírt, és épp a vázából dobtam ki az elfonnyadt virágokat, amikor láttam, hogy a kőváza szélén ott maradt egy levél. Amikor megfogtam, meglepődtem, hogy puha, nyirkos és hideg, majd ijedtemben eldobtam. Igen, egy levelibéka volt. 🙂 Tovább dolgoztam a sír körül, de figyeltem a békát. Arra számítottam, hogy majd elmegy a fűben hűvösebb helyre, de egy darabig nem mozdult. Aztán észrevettem, hogy egyre közelebb került a sírhoz, és egyszer csak újra ott csücsült a váza szélén – ami, ugye, nedves volt és hűvös.
Akkor megállapítottam, hogy a levelibéka okos, kitartó és talán még makacs is.
Egészen megkedveltem akkor! 🙂